Mit navn er Hope Cassidy.
Nogle gange er alt du har dit navn. Hope.
Giv agt, giv agt!!
Mistænkte Kelly Roos er på vej hen til Grand Bazaar.
Bevogt alle udgange!!
Flyt jer!
Mine forældre planlagde, at de skulle have tre piger:
Hope, Faith og Charity.
- Et flystyrt forhindrede, - at der kom, en Faith ell. Charity...
- ...kun efterladende Hope.
Flyt jer for fanden!
Min far plejede at sige til mig:
"I tider med problemer, skal du kun huske på, hvem du er.
Fordi uanset, hvor slemt tingene kan blive, er der altid et håb."
Flyt jer for fanden! Flyt jer for fanden!
Min far var en evig optimist.
Det var det, der fik ham til at tro hans fly ikke ville styrte ned i det tordenvejr.
Han tog fejl.
Jeg er ikke Kelly Roos.
Engelsk.
Hope!
Mit navn er Hope Cassidy.
Hvor er jeg?
På Capa Hospital. Istanbul.
Lyst til at snakke, Kelly?
Mit navn er Hope.
Tag det her på.
Ikke min farve. Kan jeg se hvad du ellers har?
Vent lige lidt. Hvad laver du?
Hvor--? Nej. Nej! Nej! Du kan ikke bare gå.
Hvad laver du? Nej. Nej! Nej! Hvor fører du mig hen?
Hvor skal jeg hen? Nej! Hvor fører du mig hen?
Hvem overvåger mig?
Dr. Kavak.
Hvor er jeg?
Fængsel. I Istanbul. Maksimal-sikkerhed.
Men du er ikke læge, er du?
Du er psykolog.
Her for at se, om jeg er i stand til at klare retssagen?
- Jeg er Dr. Kavak. - Og jeg er Hope Cassidy.
Det er derfor vi er her. For at finde ud af, hvem du egentlig er.
Jeg ved hvem jeg er.
- Hvad--? Tror du jeg er tosset? - Nej.
- Vrangforestilling? - Ja.
Du bliver nødt til at fortælle mig hvordan det her skete.
Oh, du arrangerede det.
- Du er et geni. - Nej.
Det er mit job. Jeg lavede det om til normal.
- Jeg er virkelig træt af det normale, James. - Hope, det har vi været igennem.
- Vi skulle alligevel leve sammen. - Jeg har mine studier.
Du kan studere dinosaurusser overalt. En lille ting kaldet Internettet.
- Jeg har hentet nogle websider til dig. - Jeg er faldet til her.
- Vil du ha' jeg skal tage afsted alene? - Hellere det...
- ...end slet ikke.
Kan du--? Kan du ikke lægge det væk et øjeblik?
Nogen har faktisk spurgt efter mig.
Vil faktisk ha' mig.
Desuden, vi trænger til forandring. Jeg-- Jeg trænger til forandring.
- Jeg trænger til nogle eventyr i mit liv. - Bestil bøf tatar.
Gal ko er på vej til at genopstå.
- Har du bestemt dig? - Jeg har bestemt hvad jeg vil.
Hvad med dig, James?
Tja, hun venter.
- Det samme gør jeg. - Jeg vender tilbage.
Hvad?
Jeg elsker dig.
Men helt ærlig, Istanbul? Det er i den anden ende af verden.
- Der er ikke sikkert, fyldt med terrorister-- - Nej, nej, nej.
Jeg har tjekket. Jeg snakkede med Stats Afdelingen.
- Der er sikkert flere terrorister i din hvirveldyrs klasse...
- ...end der er i Tyrkiet.
Jeg har ingen billet.
Yeah, du har.
Jeg fik dem til at give mig to billetter.
Første-klasse. Hør, jeg har aldrig gjort noget første-klasses i mit liv.
Det er et temmelig stort selskab.
Suzer International har kontorer over hele verden.
Du har fået et job der.
Hvad er pointen med at jeg rejser?
Jeg skal nok være der.
Ved du hvad, jeg er med flyet imorgen, okay?
Her er din billet. Jeg ved hvad det betyder hvis du ikke er der.
Det er tosset. Kom nu.
Har du tænkt over det? Ved du hvad du går indtil?
For en gangs skyld i mit liv, yeah, jeg gør.
Hope. Hope.
- Hallo. - Hvad?
- Hi. - Hi.
- Få det hele vejen op. - Okay.
- Er du herinde? - Ja.
- Vi har det sjovt... - Vi har det sjovt.
- ...laver små videoer til os selv. - Farvel.
- Damer og herrer...
- ...sidste udkald - til fly 101 til Istanbul.
Jeg forstår ikke hvordan de gør det.
- Hvad er det? - Internet på disse fly.
Tja, det er meget teknisk. Det er hvad man vil kalde magi.
God forklaring. Den eneste ting som gi'r nogen mening.
Roxelena. Smukt navn.
Er det din første tur til Istanbul?
- Kommet for at arbejde. - Du vil elske det. Mange steder at se.
Du skal ta' til Ortaköy. Til cafeerne der.
Jeg er altid der når jeg ikke er her.
- Ortaköy. - Ja.
Tak. Ved du hvad? Jeg vil gi' det en chance.
Okay.
Jeg er Hope.
Bare kun Hope.
- Ikke et navn jeg ville ha' valgt. - Kan du ikke lide det?
Som barn, ville jeg altid være Diana. Som den Græske gudinde.
- Månens gudinde. - Yeah.
Diana. Udmærket.
Hør, siden det er din første tur, kan du bruge det her.
- Nej, ellers tak, det kan jeg ikke tage imod. - Du skal.
Tyrkisk gæstfrihed.
Det er et ond-øjet armbånd.
Tyrkiske folk tror, at det beskytter dig mod onde øjne eller uheld.
Ser du, intet er som det ser ud til i Istanbul.
Mange tak.
Sikker på du ikke vil ha' noget? Champagne?
For at fejre det nye job?
- Hvorfor ikke? - Okay.
- Værsgo. Nyd det. - Tak.
Du ved, det kunne ske for dig.
For alle. Har du kreditkort, kørekort?
- Selvfølgelig. - Okay, tja, jeg garanterer dig...
- ...at en eller anden har brugt din identitet - og du ved det ikke engang.
Men hvordan kan de stjæle hvem man er?
Når der ikke er meget at stjæle.
Tak. Næste, tak.
- Tak, ma'am. - Tak.
- Vent, dette siger "turist." - Hvad det er.
Nej, jeg har et arbejds visum, jeg flytter hertil.
Ingen arbejds visum. Dit pas udløber snart.
- Den næste, tak. - Nej, nej, vent lige lidt.
Det Tyrkiske konsulat sagde--
Tag hen på det Amerikanske konsulat, få et nyt pas. Næste, tak! Tak.
Suzer International.
Ja, mit navn er Hope Cassidy, jeg prøver at nå til Ali Abay.
- Okay. - Han ansatte mig.
Er du i lufthavnen nu?
- Jeg er lige ankommet fra Amerika...
- ...og det var meningen nogen skulle møde mig her.
Der skulle være en chauffør.
- Nej, nej. Der er ingen her, - der er ingen chauffør eller...
Oh, det er jeg ked af, du bli'r nødt til at tage en vogn.
Tage en vogn.
Jeg vekslede nogle få dollars i Los Angeles lufthavn.
27 millioner to hundrede tusinde.
- Hvad? - Jeg sagde 27,200,000 Tyrkisk lire.
- Jeg kører dig til hotellet. - 27....
- Jeg har ikke 27-- - 20 dollars, det er det samme.
Hey. Nej, nej, vent lige lidt! Du ved ikke hvad for et hotel jeg er på.
Hotel Sultanahmet Palace. Lige i nærheden af den blå moske.
Der er meget dejligt. Tænk ikke på det.
Vent lige lidt, hvor ved du--? Øjeblik. Kan du fortælle mig hvad hotel jeg er på.
- Sultanahmet Palace. - Sultanahmet Palace. Tak.
Hvordan fanden vidste du det?
Jeg tror du er Amerikaner. Amerikanere bor der.
Du har en masse bagage.
- Der, bor folk længe...
- ...og så droppede du, dine planer.
- Rigtigt? - Rigtigt.
Til hotellet? Yeah.
Men først skal jeg forbi den Amerikanske Ambassade for at få ordnet mit pas.
Klart, som du ønsker, ingen problem.
Her.
Istanbul har en befolkning på over 12 mill.
- Det blev grundlagt - i det syvende århundrede...
- ...og var hovedstaden - i det Byzantinske imperium...
- ...og siden hen Sultanernes Ottoman. - Det hed engang Konstantinopel.
- Vent lige. Undskyld. - Yeah.
Istanbul er en dejlig by.
- Jeg håber du kan lide det, yeah? - Yeah, undskyld mig.
- Yeah? - Undskyld mig, jeg kender ikke dit navn.
Oh, undskyld. Osman. Mit navn er Osman.
Osman. Hør, jeg værdsætter virkelig turen, bestemt, men jeg er meget træt.
- Jetlag, du ved? - Klart, selvfølgelig. Derfor snakker jeg.
Jeg kan se at du kom alene. Kommer din, hvordan siger man nu, kæreste?
Hvordan siger man, hestens røv?
Ja, selvfølgelig. Hestens røv.
Det gør mig ondt. Men trafiken er meget dårlig.
Jeg kan gøre det. Jeg kan gøre det.
Jeg kan gøre det.
Underskriv der og dato, tak.
Hvor længe tror du det tager med mit pas? Nogle få uger?
- Nej, nej, nej. Vi er et lille kontor...
- ...men jeg e-mailer Washington, - uden nogen hager...
- ...du kan gå ind i morgen - og gå ud med et midlertidig.
- Du er en helt. - Tak. Vær sød, og fortæl min kone det.
- Vi åbner klokken ni. - Okay, jeg vil være her. Mange tak.
Fedt. Næste!
- En sommerfugl tatovering...
- ...på sin hånd.
Find denne gut, han kan stå inde for mig. Han ved jeg ikke er Kelly Roos.
Er det det bedste du kan tilbyde, en Ambassade assistent?
Jeg kender ingen her.
- Ja. - Ja.
Nemlig.
- Mangler du noget, et eller andet - eller bare ingenting...
- ...du ringer. Jeg er god til alting, - god til ingenting. Jeg er her altid.
Okay, Jeg er sikker på jeg klarer mig.
- Værsgo. - Yeah, mange tak.
Farvel.
Værsgo.
- Mange tak. Mange tak. - Mange tak.
Ved du hvor lang tid det vil tage?
Det ved jeg ikke. Jeg tror ikke mere end en time.
- Nej, nej. Nej, og jeg vil ikke køle ned. - Det her er ikke noget problem.
Yeah, yeah, yeah. Hør, for det første, er min bagage væk...
- ...ligesom fyren jeg skulle ha' rejst med, - og jeg kan ikke komme ind på mit værelse.
- Nej, jeg vil bare ind på mit værelse-- - Hey, hey.
- Hvad? - Er du okay?
Nej! Vent lige lidt. Er du Amerikaner?
- Yeah. - Oh, min Gud, tak Gud!
Oh, min Gud.
Jeg vil bare ind på mit værelse, du ved?
Yeah, jeg gør. Tja, de sagde det ville tage en times tid.
Oh, nej.
Hey. Vil du have en kop kaffe? Jeg gi'r.
Jeg har en bedre ide. Kan vi tage en drink?
Okay? Okay.
Oh, tak Gud.
Hvad er det for et navn, Z.Z.?
Åbenbart, fik jeg navn efter en ZZ Top sang.
Så jeg ved ikke, dette er ikke hvad jeg forventede.
Egentlig vidste jeg ikke hvad jeg sku' forvente.
- Jeg er glad for jeg er her, alligevel. - Yeah?
- Yeah. - For et job?
En eller anden trak mig ud af det blå, havde åbenbart tjekket mig ud.
Jeg blev så begejstret, jeg sendte ham et dusin roser.
Jeg har aldrig i hele mit liv, sendt en fyr roser.
- Nå bliver du så? - Yeah, jeg....
- Jeg bliver ligesom nødt til det.
- Bliver nødt til? - Yeah, hvad så.
Bare få det bedste ud af den situation du nu er i, du ved?
Nemlig.
Tja, jeg er glad for du er her. Måske kan vi opleve noget sammen.
- Det kunne være sjovt. - Det vil jeg meget gerne.
- Hope, lyt-- - Hallo!
Jeg vil lave en god handel med dig, huh?
- Smukt tørklæde, ikke? - Nej.
Er i gift, piger? - Jeg kan give jer en rundtur i haremmet...
- ...som ingen nogensinde har set før.
- På Topkapi Palace. - Okay.
Nej?
Nej!
- Hallo? - Det er Ali. God morgen.
Vi har din første opgave.
Galata Financial.
Der er fejl i deres sikkerheds system, sårbar mod angreb.
- De har brug for vores bedste...
- ...smarteste, klogeste. - Jeg er nervøs for at starte.
Først skal jeg hen på konsulatet og få mit visum rettet.
Så lige efter, vil de forvente dig.
Lyder godt. Bare send anvisningerne og info til min lomme PC, tak.
Ja, okay.
Hi.
Kan du forbinde mig med Z.Z. Jacksons værelse?
Selvfølgelig.
Jeg beklager, men vi har ingen registreret under det navn.
Tja, det er umuligt. Hun tjekkede ind i går.
Nej.
Det lader til at der er sket en misforståelse.
Okay. Mange tak.
-Taxi. -Taxi!
Mange tak.
- Se hvad jeg har til dig lige her. - Ja!
Splinterny. Du får ingen problemer med at få arbejds visum med det.
Mange tak skal du ha'. Det var så let. Det tager normalt, omkring--
- Det er ikke mig. - Alle hader deres billeder.
- Du sku' se mine. - Nej, det er mit billede...
- ...det er min adresse. Men det er ikke mit navn.
Mit navn er Hope Cassidy, det her siger--
-Kelly Roos. -Yeah.
- Er du sikker på det ikke er dig? - Ja, jeg er sikker på det er ikke mig!
- Du er nødt til at ændre det. - Vi er kun et konsulat.
- Vi kan lave fornyelser af pas her, - men genudgivelse...
- ...skal laves af Ambassaden i Ankara.
- Jeg kan ikke-- jeg kan ikke tro det. - Jeg ved ikke hvad jeg skal sige til dig. - Jeg mener...
På computeren, har jeg dig som Kelly Roos.
- Og måske er der nogle fejl eller-- - Det er ikke normalt.
Det er jeg ked af.
Jeg vil prøve at opklare dette så hurtigt jeg kan.
Kan du komme tilbage torsdag? Fredag, måske?
Okay, mange tak.
Næste!
Jeg er så træt.
- Kan vi ikke lige tage en pause? - Nej.
Nej?
- I morgen vil du blive anklaget - for et dobbelt mord...
- ...og tyveri af millioner af dollars. - Jeg vil ha' en advokat.
- Jeg har en dag til at se dig-- - Nej, jeg vil ha' en telefonsamtale!
Og jeg vil vide alt omkring mordene.
- Omkring pengene! - Du kan ikke holde mig indespærret!
Jeg er Amerikansk statsborger og jeg har rettigheder!
Jeg vil ha' min telefonsamtale, jeg vil ha' min advokat, og jeg vil ha' det nu! Gud!
Lad os fortsætte.
Hvad laver du her? Følger du efter mig?
- Nej, nej, nej. Jeg prøver bare at arbejde. - Du er nødt til at stoppe med at forfølge mig.
- Det gør mig skør. - Okay.
- Hvordan vil du komme til næste aftale? - Tja, jeg....
Okay.
- Hvor mange millioner vil det koste mig? - Bare rolig, det er ikke noget problem.
Vi skal nok komme frem til en ordning.
Jeg vil ta' dig med hvor hen du gerne vil.
Så det her er Galatas kontor?
Yeah, de er et velhavende selskab og særlinge.
Jeg kender de mennesker.
- Det vil sandsynligvis tage et antal timer. - Okay, jeg venter.
Okay.
Mit navn er Hope Cassidy jeg er her for at se Mr. Ibrahim Zoralan.
ID?
- Oh, Jeg har et kørekort. - Yeah, okay.
Tja, jeg havde mit kørekort. Jeg ved ikke--
- Det skal være her et eller andet sted. - Hope Cassidy!
Så glad for at have dig i mit bekendtskab.
Ibrahim Zoralan, kom med mig.
Jeg har hørt så meget om dig.
Det her er vores nye kontor.
Bygget i slutningen af 1800 tallet af en af de sidste sultaner.
Du kan stadig se opførelsen foregå endnu.
Galata er et international aktiepost selskab.
100 millioner dollars går gennem her om dagen...
- ...via vores supercomputer. Denne vej, tak.
- Oh, det er jeg ked af. - Du startede alarmen.
- Du er heldig jeg er her. - Til at slukke for den?
- Det, og....
Bare rolig, jeg skal nok beskytte dig.
Ibrahim Zoralan.
Stemme-aktiveret sikkerhed?
Mit eget design. Og det kan ikke kopieres.
Nå her er det. Galatas nerve center.
Vores supercomputer.
Jeg kalder den Ibrahim.
Efter mig selv, selvfølgelig.
- imponeret? - Af computeren?
Ja.
- Du har firewalls trippende overalt oveni hinandens...
- ...veje som fører til Constantine.
Samtidig, kan du se det, der foregår deroppe?
- Du er omkring en brudt sikkerheds nøgle væk...
- ...fra nogen som har adgang til hver dollar der kommer igennem her.
Tja, det er derfor du er her.
Ibrahim behøver beskyttelse.
Han er anspændt, han arbejder meget hårdt.
Han har brug for din kvindelige intuition.
Din hjælpsomhed.
- Mr. Zoralan, jeg bliver betalt omkring $475 i timen...
- ...fordi jeg er hurtig og god.
Når man ikke bliver forstyrret.
- Nå, hvis du føler at du kan lide mit selskab så meget...
- ...kunne det her tage omkring en måned.
- Hvis jeg trækker mig tilbage? - Er jeg færdig en gang i morgen.
Jeg vil savne dit vidunderlige selskab.
Jeg er sikker på din kone vil fjerne dine tanker fra det.
Jeg vil ha' min sikkerheds officer til at holde øje med dig til vi skal afsted.
Hvorfor, stoler du ikke på mig?
- Med den mængde penge der kommer her igennem...
- ...Stoler jeg ikke på Allah til at lade ham være alene her.
Held og lykke, Miss Cassidy.
Mange tak.
Hvad er det?
Konsulat fyren.
Han blev fundet flydende i Bosphorus for en time siden.
Forstår du det ikke?
- Disse folk gør alt hvad de kan...
- ...for at forhindre dig i at finde ud af hvem jeg er.
Er du sikker på det ikke er dig der gør alt for at stoppe mig?
Lad være med at komme med det psykologiske vås.
Disse folk prøver at ødelægge mig!
- Hvem er du? - Hvad? Nu må du ha' mig undskyldt?
Hvem er du?
Jeg forstår ikke. Jeg er Hope Cassidy.
- Nej, du er ikke. - Undskyld mig?
Jeg talte lige med Ali Abay fra Suzer International.
Jeg fortalte ham hvor glade vi var for at have dig her.
Han fortalte mig at du var en bedrager.
Undskyld mig, men jeg ved ikke hvad du snakker om.
Har du noget ID? Et pas?
Selvfølgelig. Jeg.... Jeg ville-- Jeg har det ikke med mig.
Hør, ved du hvad? - Lad mig ringe til Ali...
- ...og vi vil få alt det her opklaret. Okay?
-Okay. -Suzer International.
Ja, mit navn er Hope Cassidy, kan jeg tale med en Mr. Ali Abay?
- Hope Cassidy? - Ja. Hope Cassidy.
Et øjeblik.
Hallo, det er Hope Cassidy. Hallo?
- Hope Cassidy, kan jeg hjælpe dig? - Nej! Okay.
Hallo? Hallo?
Nej, der er--
Der er sket en fejl! Nej, du hører ikke efter!
- Hvor er dit pas? - Ser du, det er problemet!
ID. Identifikation.
Ja, tja, jeg havde mit kørekort, men jeg tror jeg glemte det på hotellet.
Hey, hey, hey.
Lad os gå, lad os gå. Fortsæt med at gå. Kig ikke tilbage. Kig ikke tilbage.
Hvad skete der, Osman? Hvad sagde du til dem?
- Jeg sagde jeg var din onkel og du var en skør person...
- ...ligesom alle de andre fra U.S.A.
- Rigtigt? - Fedt.
- Hvad skete der? - Jeg ved det ikke.
Hør, nogen har overtaget min plads.
Det her er skørt, mærkelig opstilling eller noget.
Mit pas, mit kreditkort, min bankkonto, alt.
Nogen har overtaget mig.
Jeg har altid vidst at problemerne var i denne bygning.
Hvorfor? De.... De virkede helt okay.
Ivanakov.
- Ivanakov? - Yeah.
Våbenhandler. En Russer.
Han er en meget slem mand.
- En mand uden sjæl. - Så han ejer Galata?
Jeg foreslår du er meget forsigtig.
- Lad os gå.
- Hvor skal vi hen nu? - Før mig hen til Suzer.
- Nå vil du vente? - Sikkert, selvfølgelig.
Tak, Osman.
Hvis du ikke var her, tror jeg at jeg blev tosset.
- Okay. Jeg er i garagen. - Okay.
Farvel, Osman.
Suzer International.
Hej, jeg er her for at se Hope Cassidy, kan du fortælle mig hvor hendes kontor er?
Undskyld mig, men jeg skal ha' dit navn. Lige et øjeblik.
- Undskyld mig, kan jeg hjælpe dig? - Ikke med mindre du har et våben.
Undskyld mig?
Z.Z.?
- Undskyld mig? - Hvad laver du?
- Hør, hvem du så end er-- - Nej, du ved udmærket hvem jeg er.
Du går med mit tøj!
Jeg er ked af det, jeg ved virkelig ikke hvem du er.
Jeg er Hope! Hvorfor efterligner du mig?
Jeg ringede til dig på hotellet, du tjekkede aldrig ind.
Ok-- Okay.
Hør, du kan ikke være Hope, fordi jeg er Hope Cassidy, okay?
- Selim! - Miss Cassidy?
- Yeah, vi har et problem her. - Hey, det så jeg godt.
Hør, jeg vil bare vide hvorfor du tager røven på mig, okay?
- Hvad vil du ha'? - Hvad drejer alt det her snak sig om?
Ali, tak Gud for du er her. Denne skøre kvinde, kom bare brasende herind!
Ali, tak Gud.
- Hvem er du? - Jeg er Hope Cassidy.
- Hope, hvad sker der? - Jeg ved det ikke.
Nej, lad vær med at kalde hende Hope! Hun er en bedrager!
Z.Z., Kelly Roos. Eller Gud må vide hvad hendes navn er.
Jeg er Hope, okay?
Hun stjal alt. Mit navn, mit kreditkort, mit tøj.
I går havde vi en samtale og du ville ha' mig til at gøre et job.
- Du kaldte mig-- - "Den bedste, kvikkeste, klogeste."
Nej.
Hun må ha' aflyttet vores opringning eller noget.
Husker du da du gav mig det job, hvad gjorde jeg?
Jeg sendte dig roser. Jeg har aldrig sendt en fyr roser før.
- Ja. - Nej, jeg fortalte hende det. - Jeg fortalte dig det!
Kan du huske hvad jeg ellers sagde?
Jeg sagde at jeg skulle ha' ordnet mit pas. Kan du huske det? Rigtigt?
Hope Cassidy. Har du dit pas?
Nej, det er--
Det her er tosset, okay?
Jeg kan bevise for dig at jeg er Hope Cassidy.
- Galata job-- - Hør, miss--
Jeg kan fortælle dig adgangs koderne, til sikkerheds systemet.
- Sikkerheds vagten er på vej. - Vent!
- Ring til politiet, nu! - Nej, jeg har ikke gjort noget forkert!
Miss, du siger du har alle adgangs koderne.
- Netop. - Vi har lige haft en opringning fra Galata.
De mangler $14 millioner fra deres system.
- Oh, Gud! - Stop hende, stop hende! -Få fat i sikkerheds vagten!
Hey!
- Flyt dig! - Hey!
Kom nu, kom nu, kom nu.
Nej!
Osman! Osman!
Osman! Kom nu, vi må rykke hurtigt, okay?
Jeg forklarer senere. Kom nu, kom nu!
Osman! Kom nu.
Flyt dig!
Afsted, afsted!
Hvad er det du vil ha' fra mig?
Fedt, hvad ellers?
Se at komme væk! Se at komme væk!
Jeg nægter at tro på det!
Hope det her virker.
Ja!
Undskyld.
Okay.
Vær sød og tag den, tag den.
- Hej, det er James, læg en besked til mig...
- ...og jeg ringer tilbage til dig så hurtigt som muligt.
James, det er mig, Hope. Vær sød og svar.
Jeg har store problemer.
Du havde ret. Det er bare gået så galt.
Jeg har virkelig-- Jeg har virkelig brug for din hjælp lige nu.
Hør, hvis du er der, vil du så ikke være sød og tage den, jeg be'r dig?
James?
Hør, jeg ved at det er svært.
Gør du?
- Ved du hvordan det føles...
- ...at gå et helt liv...
- ...og opdage at intet af det betyder noget?
- At, i bund og grund, den person du troede du var...
- ...ikke eksisterer?
Chai med fløde.
Okay.
Oh, min Gud.
Hey, hey!
Hvad var det næste du gjorde?
Hvad ku' jeg gøre?
- Jeg havde ikke noget sted at være...
- ...ingen identitet, meget lidt penge.
- Jeg havde politiet og nogle Russiske våbenhandlere...
- ...og Gud ved hvem ellers efter mig.
- Der var faktisk kun et sted jeg kunne tage hen...
- ...for at finde ud af hvorfor dette skete for mig.
Galata.
Jeg troede sikkerheden var bedre.
Jeg sagde ikke at det ville blive let.
- Så, hvis jeg ku' komme ind i deres system...
- ...så ku' jeg finde ud af hvordan de flyttede pengene...
- ...og hvorhen.
Det ville give mig starten på hvem disse mennesker var.
Jeg vidste at jeg sku' arbejde om natten.
Så det første problem var hvordan jeg kom ind.
- Galata Financial. - Ibrahim Zoralan, tak.
Jeg er bange for han er gået for i dag.
Kan du vente et øjeblik? Jeg vil se om jeg kan få fat i ham på telefonen.
Undskyld mig, hvem snakker jeg med?
Ibrahim Zoralan, hvem er det?
Fik dig.
Ibrahim Zoralan.
Ti minutter. Det har bare at virke.
Satans også.
De skiftede koderne efter indbruddet.
Nå, hvad gjorde du så?
Jeg lavede en sandsynligheds søgen.
- En sandsynligheds søgen? - Det er et overflade program jeg har skrevet.
- Jeg bad computeren fortælle mig...
- ...hvilke nøgler der havde størst sandsynlighed for et angreb på et tidspunkt.
For eksempel, om morgenen, når de logger sig på systemet.
- Det ku' tage noget tid...
- ...men jeg vidste at det måske var min eneste chance.
Næsten fremme, næsten fremme.
Kom nu.
Ja! Okay, lad os komme igang.
14 millioner dollars, hvor er i?
Hvor kunne i være?
- Hvem der end har oprettet disse telefon kontoer...
- ...og flyttet dem over et dusin gange...
- ...for at dække over deres spor.
For til sidst at lave en fejl.
De lægger det på mit navn.
Hun har forladt terminalen.
Jeg sporer signalet fra hendes lomme PC.
Giv agt, hun bevæger sig. Hun er på vej ned til hoved entreen.
Ja, ovenpå.
Hun er heroppe.
Hun er i koference rummet.
Hvor blev hun af?
Hvor er mine penge?
Kelly Roos. Find hende før politiet.
- I det øjeblik hun er på en computer, vil hun ha' en signatur...
- ...noget der vil afsløre hende. - Vi sporer hende, så dræber vi hende.
Nej. Bring hende til mig.
Så du har pengene?
Nej. I det mindste, ikke endnu.
Jeg vidste at jeg ikke kunne blive på gaderne.
- Jeg behøvede hjælp. - Men du sagde du ikke kendte nogen.
Ikke en eneste.
Roxelena.
- Oh, hej, Diana, måne gudinden. - Yeah.
- Så du fulgte mit råd. Hvad synes du om Ortaköy?
Jeg har problemer. Jeg behøver din hjælp.
Okay. Kom.
Vi tager hen til mig.
Hey, er du sulten? Jeg har Tyrkisk mad.
- Meget speciel, meget berømt. - Yeah, det lyder godt, Jeg er død sulten.
Værsgo.
Hey, Roxelena, Jeg ville bare sige tak.
Jeg ved ikke hvad jeg sku' ha' gjort hvis ikke jeg havde fundet dig.
Hey, måske fandt jeg dig.
Det er ikke noget problem.
- Jeg forstår det ikke, Hope. - Det ved jeg.
Det lyder skørt.
Og jeg forventer ikke at du tror på mig.
Ved du hvad? Det vil jeg.
- Er du i stand til at komme på Internettet? - Okay, så er vi på.
Oh, min Gud.
- Hvad er der i bunden af det? - Bundfaldet. Drik det ikke.
Gud.
Her, se.
- Læg underkoppen ovenpå den, okay? - Okay.
- Jeg kan spå din fremtid. - Virkelig?
Vend den nu på hovedet.
- Okay. - Ja.
- Okay, hvad sker der nu? - Vent.
Amerikanere har altid så fandens travlt.
Yeah, tja, det sker når folk prøver på at slå dig ihjel.
Jeg forstår bare ikke noget af det her, du ved.
- Politiet er efter dig...
- ...de stjal de penge som du ikke tog...
- ...men nu prøver du og stjæle-- - Låne.
- Låne pengene tilbage. - Okay, låne.
Hvordan har du tænkt dig og få dem ud?
Tja, de brugte mit navn til bankkontoen.
- Hope Cassidy. - Det er mit navn.
Så, i bund og grund, så genskaber jeg bare mig selv.
Kom her, sæt dig ned og se.
- Se, det er præsidenten af banken...
- ...Abdul Hamit, og det er hans e-mail adresse.
- Vi kan sende en e-mail til den lokale bank fra hans konto...
- ...så det ser ud som om den kom fra ham af.
Nå så er vi på.
- "Til alle, jeg vil gerne være sikker på at alle yder...
- ...den største gæstfrihed til en af vores mest populære Amerikanske kunder."
- Hope Cassidy. - Præcis.
"Hun vil komme på besøg i morgen.
-Venligst sikre hendes handels anmodning...
- ...bliver behandlet glat og effektivt.
De bedste hilsner, Abdul Hamit."
Det er på Engelsk.
- Ja, men....
Så det var det.
Vil de lukke dig ind uden ID?
Nej. Men det har jeg også tænkt på.
Vi laver en søgning efter et billede af ham.
Se?
Okay, se her.
Og nu printer du det bare ud.
Strålende.
Du er et geni.
- Nå men...
- ...hvad er mit held?
- Duk dig! - Nej!
Hope, løb! Løb!
Hvor er det? Hvor er det? Hvor er det?
- Roxelena...
...det er okay. Lyt. Lyt til mig.
Jeg er ked af det, men vi må se og komme ud herfra. Vi har ingen tid, okay?
Har du nogen steder du kan gå hen indtil det her er ovre?
- Ja. - Jeg vil ha' at du går, okay?
Hvad vil du gøre?
Slå igen.
Vi har sendt politiet til lejligheden.
De fandt ikke liget. Ingen tegn på kamp.
Men han var der da jeg tog afsted.
Ingenting. Som om det aldrig er sket.
Og hvor er Roxelena nu?
Jeg ved det ikke.
- Jeg sagde hun sku'-- - Forsvinde.
Meget belejligt.
Ved du hvad?
- Jeg var bange...
- ...og jeg var bekymret for hende og jeg tænkte overhovedet ikke på mit alibi.
Nå, jeg er sikker på at du og dine gutter derude kan finde hende.
Flyselskabet har ikke nogen journal på at hun har arbejdet der.
- Hvis du ku' fortælle mig hendes efternavn....
Hvor mange folk går du forbi i livet og du kender ikke deres efternavn?
- Eller et navn i det hele taget? - Denne kvinde kan være dit eneste håb.
Du tror bare at det hele er noget jeg har fundet på.
- Taler du Engelsk? - Ja.
Mit navn er Hope Cassidy. Jeg tror Mr. Hamit har sagt at jeg kommer?
Det er en fornøjelse at ha' dig her.
- Simit? - Nej, ellers tak.
Chai?
Mr. Hamit har talt meget om dig.
- Mange tak. - Hvordan kan jeg hjælpe dig?
- Her er mit konto nummer. - Ja.
- Jeg vil gerne flytte alle mine penge over på en ny konto...
- ...og købe Tyrkiske obligationer som sikkerhed.
Dette, er selvfølgelig, ikke noget problem.
Hvor meget ku' du tænke dig at købe?
Det hele er skrevet ned der.
Ja. Selvfølgelig, ja.
- Er der et problem? Abdul fortalte mig-- - Nej, nej.
Ingen problemer. Men der vil komme et gebyr.
- Hvilket jeg er mere end glad for at betale. - Ja.
Selvfølgelig.
Og, ser du, vi får muligvis brug for en form for identifikation.
Selvfølgelig, ja, jeg--
Undskyld mig. Vil du være sød at give dette til Mr. Hamit næste gang du ser ham?
Ja. Selvfølgelig.
Nå så, skal vi starte med papir-arbejdet?
- Absolut. - Ja.
Jeg har dine penge. Jeg vil handle med dig.
Jeg ved virkelig ikke hvad du snakker om.
14 millioner. Jeg vil bytte for mit liv.
- Det er det, ingen spørgsmål stillet. - Jeg ved virkelig ikke hvad du mener.
- Enten får jeg mit liv tilbage ellers lader jeg de Russiske våben handlere...
- ...vide hvor de er og hvem der tog dem.
- Våben handlere? - Yeah. Ikke rare folk.
Især når det kommer til stjålne penge.
- Du er ikke seriøs. - Jeg er død seriøs.
- Du må forstå. Jeg har ikke-- - Du tog mit liv fra mig.
- Jeg troede det ville hjælpe. - Hjælpe hvem?
Jeg ved det ikke. De sagde at det ikke ville blive farligt.
Hvem sagde? Z.Z., hvem sagde? Hvem gør det her?
Jeg var i fængsel, denne fyr kom og sagde han var fra den Amerikanske Ambassade.
Han sagde, "Stol på mig. Jeg vil vende dit mareridt om til en drøm."
- Det var hvad han sagde til mig. - Okay, så de udnyttede dig.
De udnyttede mig.
Okay, vi er sammen om det her. Så fortæl mig venligst hvem der står bag.
Okay, hør, vi vil lave en ændring, Bare kom hen på kontoret.
Mine vilkår. Süleymaniye Moske, klokken atten.
Z.Z.
Hør, jeg er her kun for at lave en handel. - Du kan beholde det hele...
- ...Jeg vil bare ha' mit li--
Oh, Gud. Oh, Gud, Z.Z.
Z.Z.
Nej, nej!
Jeg gjorde det ikke, okay? Jeg gjorde det ikke!
Og nu er jeg her.
Det var alle dem du mødte?
Ja.
- Ingen andre som kunne bekræfte din historie...
- ...stod inde for dig?
Nej.
Nå?
Ja?
Så tror du på mig.
Du tror på at jeg er Hope Cassidy.
Jeg tror på at du tror du er Hope Cassidy.
- Du tager pis på mig. - Vagter!
- Jeg kan ikke tro på dig! - Vagter!
Hvorfor har du gjort det mod mig?
Du har holdt mig indespærret her i dagevis.
Og du har ikke lyttet til en skid af det jeg har sagt.
- Giv slip på mig! Oh, jeg hader dig! - Der er ikke nogen beviser...
- ...som støtter hvad du siger. Der er ingen journal på at du er Hope Cassidy.
Nej, det forklarede jeg.
Du havde kniven som dræbte Hope Cassidy.
Nej! Det var ikke mig! Det var Z.Z., okay?
Jeg prøvede at redde hende.
Jeg er Hope Cassidy! Jeg er Hope Cassidy!
Hvorfor vil du ikke lytte til mig? En eller anden må kende mig!
Oh, nej!
Jeg be'r dig.
Du har ingen beviser for noget som helst i din historie.
Nej, jeg har beviser.
Pengene. Jeg kan fortælle dig hvor de er.
Er der nogen andre der ved hvor de er?
- Nej. - Godt.
Det er måske den eneste ting som kan redde dig fra dødsstraffen.
Det er dit sidste håb.
Hope.
Hope, søde, vågn op.
Hope.
Er du okay?
Gud. James.
Kom her.
Jeg kan ikke tro det.
Du er her.
- Du er her. - Jeg er her, Hope.
Jeg havde aldrig troet at jeg skulle blive så glad for at høre nogen sige mit navn.
Hvad laver du her? Hvordan fandt du mig egentlig?
Jeg har været her i dagevis.
Jeg kiggede efter på hotellet, men du havde tjekket ud.
Jeg kiggede endda i ligkapellet.
- Du vil ikke tro hvad der foregår. - Jeg hører, de fortalte mig det.
På politistationen.
- De havde mig i-- - Fængsel, jeg ved det.
Engang var jeg i stand til at bekræfte din identitet, de var alle så flove.
- Jeg foretog en hurtig, gal opringning til Ambassaden...
- ...jeg fik dig ud i løbet af ingen tid. Husker du ikke noget af dette?
Nogen ting. Små bidder, tror jeg.
- Hvor er mit tøj? - Dit tøj er smidt ud.
Jeg har bestilt noget nyt, det vil snart være her.
- Mange tak. - Ellers noget...
- ...vi skal putte i her.
- Hvad fanden er det? - Det er mit onde-øje armbånd.
Det beskytter mod uheld.
Jeg tror du måske skal tjekke disse batterier.
Jeg kan ikke vente med at komme væk fra denne by og komme hjem.
Første fly afgår i morgen tidlig.
Oh, jeg kan ikke tro at det næsten er forbi. Jeg er så lykkelig.
- Jeg vil løbe over til Ambassaden før de lukker...
- ...for at ordne noget papirarbejde inden vi rejser.
- Nej, vær sød, gå ikke. - Tja, jeg er tilbage på mindre end en time.
Du skal nok klare dig, der sker ikke dig noget.
Politiet har endda en vagt udenfor døren.
I morgen tidlig tager vi afsted til Los Angeles. Okay?
Okay.
Stol på mig. Jeg vender dit mareridt om til en drøm.
Jeg var i fængsel og--
Denne fyr sagde at han var fra den Amerikanske Ambassade.
Han sagde, "Stol på mig, jeg vender dit mareridt om til en drøm."
Okay. Okay.
Hvem er du? Hvem er du?
Kom så, fortæl mig hvem du er.
Hvem arbejder du for?
Hallo, Hope.
Lad ham gå.
- Nej. - Jeg sagde, lad ham gå.
Nej!
Lad os gå.
Du var med i det her fra begyndelsen?
Hvem tror du gav Suzer dine anbefalinger?
Du var god, men vi skulle ha' ham til at ansætte dig.
Du forrådte mig!
Det hele ku' ha' været så let, ved du.
Let? Let for hvem?
Du skulle bare ha' ladet pengene være.
Du stjal mit liv. Folk prøvede at slå mig ihjel.
Hey, vi måtte alle bringe ofre.
Jeg lod som om jeg var forelsket i dig. Nogle frynsegoder kommer jeg til at savne.
Det var problemet med dig fra starten.
Du værdsatte aldrig hvad du havde.
- Hvorfor mig? - Hvorfor dig? Fordi vi kunne.
Ingen forældre, ingen venner, intet liv. Ingen ville savne dig når du var væk.
Hey, du ville ha' eventyr. Tja, det fik du.
Du kunne selv ha' stjålet pengene.
Fra Russiske våbensmuglere? Vi ville ikke overleve og se noget af det.
Nej, vi skulle bruge en syndebuk, en som kunne undværes.
Hope!
Lort.
Hvad?
Åben døren!
Hvem er du?
Jeg er intelligent officer fra Interpol. Afdelingen for computer kriminalitet.
- Vi har sporet din kæreste, James...
- ...hvis rigtige navn er David Thompson...
- ...og Dr. Kavak i årevis. - Er Kavaks også involveret?
Hun er en betjent som er blevet slem.
Pengene.
Jeg kan fortælle dig hvor de er.
- Er der andre der ved hvor de er? - Nej.
Nå, hvad skal du bruge mig til?
Vi lod dig være alene for længe.
Det er ikke sikkert mere.
- Ikke sikkert mere? - Tid til at hente dig ind.
- Nå du henter mig ind, og så kan jeg løbe rundt resten af livet...
- ...og kigge mig over skulderen? Det tror jeg ikke.
Du har ikke noget valg.
Jo, jeg har.
De vil tage i banken, og hente pengene?
Jeg siger vi lader dem hente dem.
Jeg havde hende. Soen trak mig ned af trapperne.
- Nej. Nej-- Vent lige. - Nej!
Tag det roligt. Slap af, slap af.
Gør ikke noget dumt.
- Hvor fører du mig hen? - Jeg tror du ved hvor hen.
Du vil dræbe mig efter du har hentet pengene?
Oh, så enkelt er det ikke.
Når først jeg får mine penge, er du fri til at gøre hvad fanden du vil.
- Men så længe du er i live...
- ...tror jeg ikke disse Russere vil glemme dig. Gør du?
Kavak?
- Vidste ikke at du tog på hjemme besøg. - Banken åbner om fem min. Lad os gå.
- Og her gik jeg og troede at du var bossen. - Kom så.
Hør, må jeg gå på toilettet?
- Jeg har siddet i en bil hele natten. - Nej. Du bli'r indenfor vores synsvidde.
Jeg kan forårsage lidt af en scene.
Det er fint. Jeg går med hende.
Vent, vent, vent.
Okay.
Lad døren stå åben.
Du har taget alt det jeg har, hvad med at give mig en smule værdighed.
Okay.
Kom så, vi har ikke hele dagen.
Jeg kommer. Vent lidt.
- Færdig? - Jeg vil bare gerne vaske mine hænder.
Lad os hente pengene.
Hej. Jeg vil gerne hen til min bankboks.
Ja, selvfølgelig. Følg med mig.
- Undskyld mig, ma'am, kun boks indehaveren. - Selvfølgelig.
Bare rolig, jeg vil bare have overstået det her.
Her er hun.
Jeg smider tasken i bilen og så er jeg gået. Jeg er færdig.
Du gør som vi siger. Vi tæller pengene først.
Gi' slip på mig!
Lad mig gå!
Gi' slip på mig!
Hvem fanden er du?
Du tog vores penge.
Gi' slip på mig!
Hvem har pengene?
- Du er? - Hope Cassidy.
- Og du er? - Kelly Roos.
Kelly Roos.
Det lader til at du tog en stor del af mine penge.
Du kan få dem tilbage.
- Og så lader jeg dig gå? - Noget i den stil.
Du kan beholde doktoren og hendes drenge legetøj hvis du vil.
Sådan virker det ikke.
Hvem ville respektere mig?
Hvordan kunne jeg gøre forretninger hvis jeg var så gavmild?
Jeg vil lade dig vælge hvem der går først.
- Nej, hør, vi skal ikke gøre det her. - Vælg.
- Vi kan snakke om det. - Vælg.
- Vælg! - Nej, det behøver ikke være sådan!
Vælg!
Hvordan fanden fandt du os egentlig?
Sommetider skal du bare håbe.
En masse godt det gjorde her.
- Kaptajn...
- ...mange tak for din hjælp.
Altid. Du kan køre med i ambulancen hvis du vil.
Det burde jeg.
- Kan jeg komme op nu? - Ja, du er i sikkerhed.
Det er ikke let at være død.
Det er den eneste måde du undgår at de leder efter dig.
Jeg var bange for at det ikke ville fungere.
Kom så, vi har ikke hele dagen.
Her, tag det på.
- Du ved...
- ...jeg spekulerede på.
- Hvordan fandt du mig på hotellet? - Vi vidste hvor du var hele tiden.
Hey, hvorfor tror du at jeg gav det til dig?
Så det hele var arrangeret fra begyndelsen.
- Jeg fortalte dig det på flyet...
- ...ingenting er nogensinde det, som det ser ud til i Istanbul.
- Du kunne godt ha' fortalt mig noget. - Det gjorde jeg.
På det passende tidspunkt.
Nu skal du se. Nyt pas og nyt navn.
Du huskede det.
Og nogle penge og tøj til at starte på.
Vil det nogensinde være sikkert at vende tilbage til mit gamle jeg?
Ikke før vi ved hvor langtrækkende organisationen er.
- Og selv da....
Det er i orden. Jeg var ved at blive lidt træt af at være mig.
- Forresten...
- ...alle pengene brændte op i bilen sammen med Ivanakov...
- ...det var alle pengene, var det ikke?
Her troede jeg at vi stolede på hinanden.
Jeg var nødt til at spørge.
Tror du vi kan stole på hende?
Bli'r vi nødt til.
Vi kunne få brug for hende igen.
Oversat Af: Orion9999 Og PitBull..